Az inferencialitás kategóriájának leírási problémái az uráli nyelvekben - Kubitsch, Rebeka; Szeverényi, Sándor (Jelentés és Nyelvhasználat, 2024)
Tanulmányunk olyan, az inferencialitás kategóriájával összefüggő definíciós és leíró jellegű problémákat tárgyal, melyek nem csupán az uráli nyelvek kapcsán, hanem tipológiai munkákban is felmerülnek. Három uráli nyelv példáján keresztül mutatjuk be, hogy ezek a problémák miként manifesztálódhatnak, ha az egyes nyelvek inferencialitásáról számot kívánunk adni. A nganaszan és az udmurt nyelv azt szemlélteti, hogy a morfológiai evidencialitással bíró nyelvek esetén a szakirodalom, valamint a nyelvtanírói hagyomány hajlamos az inferencialitást pusztán a morfológiai evidencialitáson belül kezelni, ám ez az inferencia egyes típusainak, és az ezek kifejezésében szerepet játszó nyelvi elemek szempontjából is kizáró. A nganaszan emellett jól mutatja, hogy amennyiben egyéb nyelvi elemeket, jelen esetben lexémákat is figyelembe veszünk az inferencialitás kifejezése kapcsán, úgy a grammatikai részrendszerek (pl. igeidő, igemód) leírása is erősen módosul. A tundrai nyenyec példáján azt mutatjuk be, hogy egyazon nyelv eltérő prekoncepcióval történő elemzése (ti. ebben az esetben az egyes szuffixumok grammatikalizáltsági fokának megítélése) egymástól eltérő rendszerezést és funkcionális leírást eredményez, ami így az inferenciális jelentést kifejező kötött morfémák eltérő megítélésében jelentkezik. A megfigyelt kategorizációs problémák kiküszöbölésére egy olyan kategorizációs szempontot vetünk fel, amiben a morfológiai és lexikális elemek funkcionális szempontból egységesen kezelhetők. Ezt a javaslatot a bővebb adatoltság és elérhető anyanyelvi beszélők miatt az udmurt nyelv inferencialitásának példáján mutatjuk be.